ARTHUR ŞI INVIZIBILII
Mă numesc Archibald,
Archibald Sushow.
Sunt inginer şi am petrecut
mai bine de 10 ani în Africa
construind orice fel de lucru util.
Apropo,
chiar în inima Africii începe povestea noastră.
Nu e chiar Africa, ci Connectticut
şi aceasta este casa în care am locuit şi din care am dispărut misterios.
Dar aceasta este o altă poveste pe care nepotul meu
este mai în măsură să v-o spună.
Veţi vedea că este un copil adorabil şi încântător,
care răspunde la numele de...
ARTHUR!
Pe unde umblă de data asta?
Şi câinele a disparut şi el.
Alfred!
Vei vedea, vei fi un bun câine de pază.
Alfred!
Nu ştiu mai exact ce va păzi.
Puteai măcar raspunde când am strigat.
Arthur?
Arthur!
Ajutor, atac!
Calmează-te, sunt eu, buni!
Scuze!
Eram în Africa! Îmi dau seama!
- Ai avut o calatorie bună? - Fantastică!
Eram într-un trib, cu bunicul.
Bunicul a pictat o pânza şi a pus-o împrejur
şi animalele se tot învârteau şi nu ne găseau.
Ca şi când eram invizibili.
Invizibili dar nu şi nemirosibili.
Ai făcut baie azi dimineaţă?
Eram în drum spre ea când am gasit cartea.
Este incredibilă.
Sunt toate invenţiile pe care le-a făcut bunicul pentru tribul izolat.
Da, era mai interesat de triburile lui din Africa decât era de familia lui.
Uite, a inventat un sistem de irigaţie din bambus.
Nu bunicul a inventat asta, ci romanii.
Le numeau viaducte.
Romanii... N-am auzit de tribul ăla.
Era un trib foarte vechi.
Pe conducător îl chema Cezar.
Ca pe salată?
Da, ca pe salată.
Acum pune cartea aia înapoi de unde ai luat-o.
Trebuie să mergem la cumpărături.
Buni, te rog, pot să conduc eu la întoarcere?
Nu ştiu, Arthur, vedem noi.
Te rog. Bunicul mă lasă mereu.
Bunicul nu e aici şi eu conduc.
Bună ziua, doamnă Sushow.
Domnule ofiţer, bună ziua.
E o placere să vă văd în oraş.
Mulţumesc, mă bucur să vă văd şi eu.
O zi bună!
Arthur, aici e lista de cumpărături.
Eu o să merg peste drum un pic,
deci ne vedem la casă.
Pot să iau şi paie?
Da, oricâte vrei.
Te-a urmarit?
Nu cred.
Iată, este acolo.
Perfect! Este minunat, mulţumesc.
- Cât mă costă? - Ai înnebunit? Nimic.
Acum pleacă, înainte să te prindă.
Nu ştiu cum să-ţi mulţumesc.
Lasându-mă să particip la asta, şi acum valea.
Mă bazez pe tine să îmi spui cum a decurs.
Aşa o să fac, te sun mâine.
Arthur, e-n regulă, fugi şi te joacă.
Mulţumesc!
Da!
Campion mondial!
Priveşte atent! Eşti pe cale să asişti
la inventarea celui mai mare canal de irigaţie
din stat.
Mai mare decât al bunicului.
Mai bun decât al lui Cezar.
Aceasta este invenţia lui Arthur.
Perfect!
Doamne ajută!
Alfred, felicitări!
Este o invenţie remarcabilă care va intra în istorie, crede-mă!
Arthur, la telefon!
Trebuie să mă scuzi, probabil este preşedintele.
Mă sună să mă felicite.
Hei, am construit un sistem de irigaţie ca al lui cezar...
Bună, iubitule, cine este acest Cezar?
Unul din colegii bunicului.
Respectând schiţele bunicului, a mers de minune.
Sper să ajungeţi înainte de înserat, ca să îl vedeţi.
- Unde sunteţi? - Păi, suntem încă în oraş.
Atunci cred că ne vedem mâine dimineaţă.
Nu, din păcate nu o să putem să venim.
dar chiar dacă nu vom fi acolo, voiam să-ţi zicem că ne gândim la tine,
pentru că azi e ziua ta de naştere.
La mulţi ani, fiule!
Credeai că am uitat, aşa-i?
10 ani e o mare chestie, eşti un băiat mare!
- Deci, ţi-a placut cadoul? - Nu l-am luat!
L-am lăsat la bunica!
Să fii cuminte şi să ţi se îndeplinească ce doreşti.
Glumeam, fiule! Ne vedem în curând şi
la mulţi ani!
Nu era preşedintele.
Mulţi ani trăiască!
Arthur să trăiască!
Ştii, eşti cea mai bună bunică din lume.
Şi tu eşti cel mai bun nepot.
Hai, suflă-le!
Mai întâi cadourile.
Asta-i de la Alfred...
N-am mai avut una nouă până acum.
Mulţumesc, Alfred!
Nu! Aşteaptă pâna ieşi afară mai întâi!
Ai dreptate.
Şi asta este din partea mea.
Este superbă.
Cum ai reuşit să faci tortul? Credeam că e stricat cuptorul.
Doamna Carmen de la magazin l-a facut. Îţi place?
E fantastic.
dar... prea mare pentru trei persoane.
Nu-i judeca prea aspru, Arthur, s-au străduit.
Mi-am petrecut un an întreg la şcoala cu internat din New England
şi când m-am întors în vacanţă, nici măcar nu erau acolo.
Oricum, m-am obişnuit deja.
Nu sunt niciodată aici de ziua mea.
Stai, pune-ţi o dorinţă.
Îmi doresc ca la următoarea mea zi de naştere să ia parte şi bunicul la ea.
Hai suflă-le, n-ai vrea să manânci un tort cu ceară.
În fiecare seară, acest apus minunat era numai al nostru.
Chiar în acest decor a venit pe lume mama ta.
Când eu năşteam, bunicul tău picta asta.
- Cine sunt? - Bogo Mantasali.
Bunicul tău i-a ajutat să construiască un şanţ de irigaţie,
şi în schimb i-au dat o pungă mare cu rubine.
- Chiar? - Da.
Aş putea să-ţi povestesc toată noaptea.
Atunci spune-mi.
Nu în noaptea asta, Arthur, poate mâine.
- Hai... - Nici măcar n-am curăţat în bucătărie.
Te rog, buni. Doar azi.. E ziua mea.
Bine. Doar un minut.
Bogo Mantasali erau foarte înalţi.
Se spune că natura se echilibrează cu opusurile
şi timp de secole i-au căutat ca să fie în armonie.
Şi i-au găsit?
Da, era un alt trib care locuia lângă ei.
Şi erau mici cât un dinte.
Şi i-au numit tribul Minimoy.
Şi s-au înţeles?
De minune. Curând au devenit inseparabili.
Unul foarte înalt, altul foarte mic
şi doar împreună puteau avea o viziune completă asupra lumii.
Cine este aceasta?
Prinţesa Selenia. Fiica regelui tribului Minimoy.
Este frumoasă.
- Adică este incredibil. - Da, şi regele i-a dat bunicului
secretul de a-i găsi de fiecare dată când voia.
Aşa spunea bunicul tău...
De fiecare dată când era pilit.
Şi eu aş vrea să îi întâlnesc pe Minimoy.
Acum la culcare.
Vise plăcute.
Mi-e dor de tine, Archibald. Chiar îmi e.
Nu!
Ce faci puştiule?
Bună aruncare.
Domnule Davido, m-aţi speriat.
Îmi cer scuze. Curaţenia de primăvară?
Aveţi nevoie de o mână de ajutor?
Nu, mulţumesc. Ce doriţi de data asta?
Iată, e gata, sigilată şi trimisă.
N-aţi pierdut nicio clipă.
E o coincidenţă. Eram la biserică azi dimineaţă...
Da? Nu v-am vazut acolo vreodată.
Stau mai în spate... din modestie.
Dacă veneaţi, îl vedeaţi pe primar, care a confirmat documentul
care arată expirarea dreptului de proprietate
al acestei case din cauza neplăţii.
Preşedintele băncii mi-a transferat datoria mie.
Şi pe cât de uimitor, iată cine mai erau acolo: notarul
şi seful poliţiei care a validat ordinul de evacuare.
Deci, după cum se vede, nu lipseşte nicio semnătură
şi dacă soţul dumneavoastră nu semnează în următoarele 48 de ore,
voi fi obligat să vă evacuez din această casă,
fie că rufele sunt sau nu uscate.
Ar trebui atârnat şi el la uscat.
Va trebui să părăsim casa?
Din păcate, da.
Nu o să mai pot să-i ţin piept hienei ăleia...
Cum ramâne cu comoara?
Rubinele date bunicului.
Bunicul tău le-a ascuns undeva în curte.
Am săpat săptămâni întregi
şi le-a ascuns aşa bine că nu le-am găsit.
Unde mergi?
Crezi că o să stau cu mâinile-n sân 48 de ore?
O să găsesc comoara.
Leit bunicului.
Ar trebui să-mi găseşti machetuţa decât să mă păzeşti.
Vă ajut cu ceva?
Mă scuzaţi.
Aţi venit la mine acasă odată şi aţi lăsat asta.
Aţi zis că dacă vrem să scăpăm de ceva mobilă.
Am adus asta. Este din colecţia mea personală.
Ma gândeam dacă are vreun preţ.
Şi ce e asta? O mască de carnaval?
Nu, este o mască africană.
A aparţinut şefului de trib Bogo Mantasali.
2 dolari.
Doar atât? Dar este inestimabilă.
Bine, 2 dolari jumate. E tot ce pot face.
Obiectele astea exotice nu se mai vând.
Oamenii vor lucruri practice, concrete şi moderne.
Nu îmi vine să cred că ai ascuns comoara în grădină.
Ar trebui să gasesc ceva indicii... un bilet, să ne arate cum să-i găsim.
Maltazar, Maleficul M.
Sper să am onoarea să te întâlnesc, prinţesă nobilă.
Între timp...
Gelos.
Ştiam eu! Pentru a ajunge pe tărâmul Minimoy,
pune-ţi încrederea în Shakespeare.
Din ce trib mai e şi el?
Casa e aici, sudul e în partea aia...
Copacul, spiriduşul, luna.
Alfred, am găsit!
Stai o clipă, tinere.
Arthur, de câte ori să-ţi zic?
Nu vreau să te joci în camera asta.
Mă scuzaţi. Vă rog, continuaţi.
Buni, cine-s ăştia?
Ei vor evalua ceva din lucrurile bunicului.
Buni, vrei să vinzi lucrurile bunicului?
Dar nu am altă soluţie.
Ba da, priveşte!
Este harta pentru a ajunge în Minimoys.
Sunt aici! Bunicul i-a adus din Africa
şi sunt sigur că putem ajunge la comoară.
Dar eşti un băiat mare şi nu crezi în elfi
care te aşteaptă în grădină ca să-ţi dea rubine.
Cum?
Nimic, doar discutam cu nepotul meu.
Dacă aveţi bijuterii, suntem interesaţi.
Din păcate nicio bijuterie... Du-te în camera ta.
"Unele cuvinte pot ascunde altele"
Shakespeare... William Shakespeare.
Da, grăbiţi-vă şi alegeţi, până nu mă răzgândesc.
- Haide, să mergem. - Dar buni!
300 dolari. Nu e mult pentru 30 de ani de amintiri.
Mulţumesc.
Doamnă Sushow?
Văd că am venit într-un moment oportun.
Am venit să colectez o datorie pentru neplata
domului Davido şi este 252 dolari.
Plus TVA ajunge la 295 de dolari şi 5 cenţi.
Îmi daţi voie?
Iată şi restul.
Dagă, sunt mama, totul e-n regulă?
Minunat.
Am făcut curat azi. E incredibil câte lucruri vechi se adună.
Şi mulţumită lui buni, le-am aruncat pe toate.
De ce îi superi pe părinţi?
I-ai închis telefonul mamei tale?
Bineînţeles că nu. S-a închis de la sine.
Va suna în orice clipă.
Buni, au tăiat telefonul. Nu vezi ce se întâmplă?
Am căzut în capcana lor şi ne expiră timpul.
Şi-or să urmeze din astea în fiecare minut.
Dar cât timp traiesc, nu or să pună mâna pe casa asta.
Vezi? Poate e reparatorul.
- Bună ziua! - Aţi venit la ţanc.
Telefonul nostru tocmai a fost tăiat
şi cred că ar trebui să avertizaţi oamenii.
Vă cred, dar nu sunt de la telefoane ci de la electricitate.
Şi am venit să vă zic că veţi fi debranşaţi în curând pentru neplată.
"Unele cuvinte pot ascunde altele."
Bunicule, ajută-mă.
Când voi fi debranşată?
Asta numesc eu răspuns direct.
Nu vă mişcaţi, aduc o lumânare.
"Unele cuvinte pot ascunde altele."
Desigur!
"Dragul meu Arthur, eram sigur că pot conta pe tine
că îmi vei găsi ghicitoarea.
Trebuie să ai cel puţin 10 ani ca să fi devenit aşa isteţ.
Eu unul nu am fost aşa deştept
şi dacă citeşti asta probabil că sunt mort.
Şi ca atare, misiunea grea de a-mi îndeplini misiunea
îţi revine ţie.
- Dacă o accepţi... - Da, bunicule!
Ştiam că da, Arthur
şi dacă vrei sa vii pe tărâmul tribului Minimoy
trebuie să ştii exact în ce zi va cădea urmatoarea trecere.
E doar una pe an.
Ia calendarul universal de pe biroul meu.
În noaptea celei de-a zecea luni şi exact la miezul nopţii
pasajul lunii se va deschide.
Daca îmi urmezi instrucţiunile vei avea lumea în mâinile tale.
August...
...adică azi.
Noapte bună Arthur, mâine găsim noi o soluţie.
Noapte bună!
Pe partea dreaptă a hornului e un buton.
Întoarce-l maxim spre dreapta apoi spre stânga.
Sunt doar 20 de minute până la miezul nopţii,
trebuie să fac ceva.
De îndată du-te la biroul meu şi vezi daca uşa e deschisa.
Dacă e închisă, înseamna că bunica ta i-a dat târcoale.
va trebui să te descurci pe cont propriu.
Credeam că eşti sub duş!
Nu, eram în sufragerie căutând picăturile mele de dormit.
Şi dacă nu te duci la culcare acum
te voi face să bei toată sticla.
Pleacă!
Haide, haide!
Nu prea îmi place să fac asta... dar te voi încuia în cameră.
Nu vreau să faci vreo prostie în noaptea asta.
Bine.
Alfred, ce faci? Du-te la culcare.
E din cauza lunii pline sau ce?
Te urăsc!
Buni?
O să păstrez cheia asta cu mine.
Telescopul...
Am nevoie de mai multă lumină.
Frână.
Perfect!
Scuze, bătrâne.
Alfred!
Arthur?
Da...
- Urmeaza-mă! - În regulă...
Bună!
E timpul să mergi.
Voi nu veniţi?
Numai unul poate trece.
Şi tu eşti cea mai bună soluţie să-l învingi pe Maleficul M.
Maltazar.
Nu mai rosti acel nume. Aduce ghinion.
Bunicul tău a plecat pentru a-l învinge
şi acum depinde de tine să-i continui lupta.
Mulţumesc de onoare, dar ar fi mai bine să mearga unul din voi.
Voi sunteţi mult mai mari şi mai puternici decât mine.
Inima ta este cea mai puternică din arme.
Bine.
Învârte primul inel de 3 ori spre dreapta.
An doilea inel de 3 ori spre stânga.
Gata, poarta e deschisă.
Trebuie să te prezinţi.
Da, şi încearcă să fii convingător, pentru că
ţi-au mai rămas doar 5 minute.
Bine, voi fi convingător.
Este... cu...
Archibald?
Prezintă-te!
Sunt nepotul lui. Mă numesc Arthur.
Şi tu eşti...
Mă cheamă Betameche, dar poţi să-mi zici Beta.
Înţeleg... încântat de cunoştinţă, Better.
Sper că nu m-ai complimentat aşa, pentru că asta este interzis.
Haide, haide.
Este o chestiune de urgenţă maximă.
Peste două zile, grădina va fi distrusă.
Despre ce vorbeşti, tinere?
Nu este glumă, domnule.
Vor să niveleze pamântul cu buldozerul şi să construiască blocuri.
- Ce sunt alea? - Case uriaşe construite din beton.
Vor acoperi grădina şi nu vor mai creşte flori.
Este groaznic!
Singurul mod de a preveni asta este să mă lăsaţi să trec, pentru a găsi comoara
ascunsă pe undeva de bunicul meu.
Şi atunci voi putea plăti buldozerul şi nimic din asta nu se va întâmpla.
E o idee bună. Totu-i bine când se sfârşeşte cu bine. Pa.
Nu. Pentru a face asta trebuie sa trec în lumea voastră
pentru a putea căuta comoara.
Asta nu e posibil.
Nu poţi face o călătorie pur şi simplu...
În doua zile pamântul va fi nivelat şi toţi o sa fiţi morţi!
Este o urgenţă maximă...
Da! Şi trebuie să acţionăm acum
pentru că viitorul oamenilor tăi este în mâinile tale.
Da, ai dreptate. În mâinile mele.
Trezeşte-te! Este o urgenţă!
Te-ai descurcat bine.
Sper să fie îndeajuns să îi conving.
N-ai altceva mai bun de făcut decât să trezeşti oameni cum se cade?
Portalul a fost reactivat.
Cum, iar? De ce vrea lumea aşa deodată să călătorească?
- Ultimul a fost acum 3 ani! - Păi, la asta mă refeream.
Haide, băiatul vrea să îl vadă pe rege!
Bine, bine, să verificăm... e lună plină? Bun.
Acum pentru inele.
De 3 ori la dreapta pentru corp, 3 ori la stânga pentru minte.
Şi o dată pentru suflet.
Ce se întâmplă?
Urmează-i pe fraţii noştri, Minimoy.
Ei te vor conduce spre cele 7 regate.
Ai doar 36 de ore la dispoziţie.
Poarta se va închide iar pentru o mie de zile.
Voi face tot posibilul.
Succes, Arthur.
- Cheia! - Ai cheia?
- Cheia?! - Da, o am!
Bine, acuma introdu-o în yală.
Asta trebuie sa fie.
Bun, bun, acum întoarce cheia.
O să mor!
Nu!
Bun venit pe tărâmul Minimoy.
Nu e amuzant! M-ai şi speriat!
Credeam că o să mor în...
- E incredibil! - Ce e?
Şi hainele mi s-au schimbat.
Te poţi admira mai târziu. Consiliul te aşteaptă acum.
Urmează-mă.
Cred că o să trag un pui de somn.
Glumeşti! Abia au început!
Prinţesă Selenia!
- Fetiţa mea... - Tată!
Scuze, scuze!
Prinţesă Selenia, fie ca spiritul stramoşilor să te ghideze.
Tată!
Da?
- Unde eşti? - Aici!
- Fiul meu! - Ai făcut-o intenţionat, nu?
Nu puteai aştepta încă 10 secunde?
Sunt într-o misiune de importanţă mai mare.
Pentru că misiunea mea este de importanţă mare?
Eşti cam arogantă ca să scoţi sabia!
Gata! Nu vă mai ciondăniţi!
Sper că ai un motiv important ca să întrerupi ceremonia!
Portalul a fost reactivat azi.
- Şi cine este acela care a facut-o? - Îl cheamă Arthur.
Este nepotul lui Archibald!
Zice că mare necaz se abate asupra...
Marele nostru necaz are un nume, Maleficul M.
Şi nu avem nevoie de acest Arthur!
Ca descendenţă nobilă, această misiune îmi revine mie!
Da dar... draga mea.
- Se mişcă! - Ma descurc!
Parcă...
Vezi? Ţi-am zis, eşti mult prea arogantă!
Pâna îşi revine prinţesa, poate ar trebui să îl ascultăm pe acest tânăr.
Drăgălaş, nu?
Banal!
Umilul meu respect, prinţesă Selenia!
Cine i-a zis numele meu?
"Umilul meu respect prinţesă."
Umilul meu respect, majestatea voastră!
Arthur, sunt încântat să te întâlnesc!
Am fost bun prieten cu bunicul tău, Archibald.
- Lasă-l în pace! - Tinere, suntem numai urechi.
În două zile, oameni vor veni să-mi distrugă casa,
gradina, lumea şi lumea voastră.
Şi ai venit să ne salvezi, aşa-i?
Singurul mod de a scăpa de ei este să-i plătim!
Pentru asta a venit bunicul acum 3 ani.
Căuta o comoară şi eu am venit să-i continui misiunea.
Bunicul tău a fost un om remarcabil.
Ne-a învaţat atât de multe lucruri.
El l-a învaţat pe Niro cum să capteze imaginea şi lumina.
Şi într-o zi a plecat în căutarea rubinelor sale.
Dupa ce a călătorit prin cele 7 tărâmuri ce alcătuiesc lumea noastră
într-un final le-a descoperit.
Adânc în inima oraşului Necropolis.
Acolo unde Maleficul M domneşte.
Şi, din păcate, nimeni nu se întoarce din tărâmurile interzise.
Atenţie spre poarta centrală!
Este Gonda.
Îl credeam pierdut în tărâmurile interzise.
Opriţi-vă!
- Ce e, Arthur? - Majestate, uitaţi-vă acolo!
Pare că o bucaţică se dezlipeşte, este o capcană.
Este o pânză pictata pe care bunicul o folosea în Africa
să se apere de animale salbatice.
Dar nu suntem animale şi nu vom lăsa acea fiinţă nefericită să moară.
Uite, fă-te folositor.
Gonda.
- Selenia... - Da?
Este o capcană!
Doamne!
Ţânţari!
Închideţi porţile!
Ai grijă!
Urmaţi-mă spre palat!
Grăbeşte-te, tată!
Da, da, vin!
Îmi cer scuze! Sunt aşa neglijent!
La ţanc. Prefer să îmi îndrept spatele!
- Tată, ascunde-te! - Nici nu mă gândesc!
Este datoria regelui să îşi asume destinul
şi voi fi ultima persoană rămasă în picioare.
- Trebuie sa ripostăm! - Desigur, dar cu ce?
Ţine-mi arma, găsesc alta!
Nu funcţionează!
E timpul să facem faţă realităţii!
Ai grijă! E o capcană!
De acord!
Haideţi, este timpul să dovediţi că vă iubiţi!
- Un ultim pupic... - Gata acum!
Când auzi fluierul dă-i drumul lui Romeo ca să se întoarcă la Julieta lui.
Salut!
Vrei să lupţi?
Să vedem!
Hai!
Nu poate fi mai complicat decât condusul unei maşini!
Ai grijă!
- Arthur! - N-o să te uit...
Nu, prostule!
Nu spre scorbură!
Bun, şi încă o dată!
Un ţânţar jos!
E mai bine, acum, hai, dă-i bătaie!
Ce curajos e şi eroic. E uimitor cum îmi seamănă.
Ar fi un bun partener pentru tine.
Sunt destul de mare să am grija şi singură de mine.
Gata, am tăcut...
- Nu... - Da.
- Arthur?! - Fă ceva!
Ţin-te bine, Arthur, vin!
Ce înzestrat e!
Dacă stau să mă gândesc, chiar îmi reaminteşte de tine.
- Eşti în regulă? Ai ceva rupt? - Nu sunt sigur. Nu simt nimic.
O întrebare, de unde ştii să zbori aşa?
Conducând maşina cu bunicul?
Are sens.
- Moga, ridică-mă! - A mers chiar bine.
Pregatiţi-vă să faceţi cunoştinţă cu furia lui Moga.
- Nu acum! - Ridica-te!
Selenia, stăpânul vrea să te vadă. Urmează-ne şi nu vei păţi nimic.
- Veniţi şi luaţi-mă! - Hai, ia-o!
- De ce eu? - Da' cine? Tu!
Atacaţi o femeie! Nu vă e ruşine?
Luaţi-vă de cineva de talia voastră!
- Traiăscă regele! - Fiica mea...
- Copila mea... trebuie să fac ceva... - Acoperiţi-mă!
Mulţumesc.
Sabia puterii.
E un miracol!
De ajuns! În genunchi şi cereţi-vă iertare prinţesei!
Am zis... în genunchi şi imploraţi prinţesa.
Iertaţi-ne, prinţesă Selenia.
Nu cred că s-a auzit.
Ne cerem scuze, prinţesă Selenia!
Mă mai gândesc la asta.
Fiica mea... leită mamei ei.
Ai luptat ca un prinţ.
Mulţumesc.
Sabia e aşa uşoară, pare totul atât de simplu.
E o sabie magică. Era înfiptă în piatră de ani de zile
şi tu eşti cel care a eliberat-o.
- Chiar?! - Da, prietene, eşti eroul acum.
Arthur eroul!
Trăiască Arthur eroul!
Tată, acum că sabia a fost scoasă din piatră trebuie să acţionăm rapid.
Aş vrea să îmi dai permisiunea să îmi continui misiunea.
Sunt de acord cu tine cu o condiţie.
- Care? - Arthur e curajos şi are inima pură.
Va merge cu tine.
Dacă asta doreşti, tată.
Bravo, Arthur.
Sunt sigur că veţi face o echipă bună.
Calea e liberă.
- Eşti sigur că n-ai uitat nimic? - Da! Gata, dă-i drumul.
Tată, chiar trebuie să-l luam cu noi?
Arthur, dacă vei întâlni pe drum o cârtiţă mică cu ochelari
cu numele de Mino, este fiul meu.
Lipseşte deja de 3 luni.
Poţi conta pe mine.
Mulţumesc, Arthur.
Eroule, să mergem.
Aşteptaţi-mă!
Sper să nu întâlnească prea multe capcane.
Am dormit buştean.
Arthur, trezirea!
Selenia, încetineşte un pic, poţi?
Nu, e vina mea că te-ai burduşit!
Am luat un pic din toate.
Ce e aia?
Ca ăla.
Ai ceva în geanta ta împotriva ăstora?
Am de toate, un cuţit, o muzicuţă şi dacă e prea cald, un evantai!
Ai ceva pe-acolo cu care să-ţi tai limba?
Nu, dar asta e specialitatea ta, nu?
Staţi pe loc!
Fugiţi când vă zic eu.
Acum!
Iată-ne.
E cineva acasă?
Nu prea mulţi vin pe-aici.
Mă scuzaţi, v-am confundat cu o sonerie! Nu credeam că sunteţi vii.
Ce-ţi veni să-mi alungi clienţii aşa? Nici n-am aşa mulţi!
Bună! Sunt prinţesa Selenia...
Da, stau. Şi ăla-i prostovanu' de frate-tu
şi cine-i comediantul care îmi ciomăgeşte clienţii?
Sunt Arthur şi îmi caut bunicul.
L-am transportat pe bunică-tu acum câţiva ani.
Un batrân excentric care insista să fie transportat
spre teritoriul interzis... Necropolis.
El e! Acela e bunicul şi exact acolo vom merge şi noi.
Deci asta e! Necropolis, desigur... de ce nu şi pe Lună?
Nu ţi-am cerut să ne duci pe Lună
ci 3 bilete pentru Necropolis, m-am făcut înţeleasă?
Arthur!
Arthur, îmi spargi uşa, îmi furi cheia!
Răspunde-mi!
Ce slujbă... pe-aici.
Haideţi, mişcaţi-vă cât sunteţi tineri.
Da, este bine.
Nu e de decor. O să ai nevoie de ea.
Arivederci, baby!
Arthur!
Ce caută maşina acolo?
Necropolis... măiculiţă!
Iată-l!
Ce fain e!
Mai am unul ca ăla dar pe roz. Vrei să-l vezi?
Avem destulă lumină.
Unde suntem mai exact?
Suntem aici şi mergem aici.
Ştiu unde e. Este exact sub rezervorul de apă.
Acum încep să înţeleg.
Despre ce vorbeşti?
Despre cel mai rău dintre cei mai răi... Maltazar...
Nu te-a învăţat nimeni să-ţi ţii gura?
Îmi cer mii de scuze!
Buni?
- Cât dureaza? - Puţin, daca evităm întâlniri neplacute.
La ce te referi prin asta?
S-a înţepenit uşa şi am rămas blocaţi.
- Ce-i asta? - Nu ştiu, dar n-aş vrea să aflu!
- Ce faci? - Plec de aici.
Ţineţi-vă bine.
Îmi place mai mult când se opreşte.
Mă ocup eu, va fi mai bine.
Apa! Fă ceva Arthur, scapă-ne de aici!
Se pare că voi doi va trebui să ma scoateţi de aici,
e o gaură în barca mea.
Tribul Minimoy nu ştie să înoate.
Vin, vin!
Ştiu râul ăsta! Mai întâi e o cotitură la dreapta
apoi spre stânga.
Deci va trebui să le tai calea.
Vedeţi? Nu v-am abandonat.
Şi acum toţi trei ne vom îneca împreună.
Nu mă tem de râu, ci de ăia!
Ai vreo idee înainte să ne înecăm?
Bineînţeles ca da.
Ai cumva o frânghie?
Nu, din păcate nu.
Hei, doar pentru că murim nu înseamna că iţi poţi permite cam multe.
Nu, nu, am nevoie de şiret ca să ajung la copacul ăla.
- Nu sunt aşa sigura de ideea asta a ta. - Eu da.
Arthur, ai mai aruncat aşa cu precizie sabia?
Nu, dar nu poate fi mai greu ca jocul de darts.
Tu mergi primul, Selenia a doua.
Grabeşte-te.
Simt că alunec.
- Foloseşte-te de ambele mâini. - În nici un caz!
- Suntem în siguranţă. - Nu chiar.
Hai, Arthur, grabeşte-te, nu avem toata ziuă.
Vin.
Trebuie să recunoşti, tipul e abil.
E uşor când ai ambele mâini libere.
Arthur, ai fost fantastic.
Bun, acum domnul Fantastic îmi poate da şiretul înapoi.
E aşa greu fără soţul meu. Nu ştiu cum o să supravieţuiesc fără Arthur.
Cred că doar a fugit un pic. Toate evenimentele astea l-au afectat.
Vom face tot ce ne stă în putere să-l găsim.
Puteţi conta pe noi.
- Ce-a fost asta? - Oameni.
Da, câteodată e aşa toată ziua.
Cum ne mai descurcăm acum?
Ne folosim de soare când apare. Între timp
hai să găsim un loc unde să dormim.
Găseşte ceva comod, că mă doare tot corpul.
Nu te mai plânge.
Am nevoie de cuţitul tău. Imediat.
Unde o fi?
Dă-mi-l înainte să raneşti pe cineva!
Stai aşa, nu-l aveam de multă vreme. L-am primit de ziua mea.
Am 300 de ani. Peste încă 60 voi fi matur.
- Câţi ani are Selenia? - Aproape 1000 de ani.
- Da?! - Da, vârsta raţiunii.
Ziua ei e peste 2 zile.
- Ce pune la cale? - Face un pat.
Sunt epuizat. Noapte bună!
N-are probleme cu dormitul. Normal, e mai tânăr.
Tânar de 300 de ani.
Ce bine e...
Dar tu? Chiar vei avea 1000 de ani peste 2 zile?
Şi peste 2 zile îl voi succeda pe tatăl meu
şi voi avea grijă de poporul Minimoy
până când copiii mei vor împlini vârsta de 1000 de ani şi mă vor înlocui.
Aşa e tradiţia.
Dar pentru asta ai nevoie de un soţ.
Ştiu, dar nu îmi fac griji. Mai am 2 zile să-l găsesc.
Şi acum, noapte bună, Arthur!
Noapte bună, prinţesă.
Arthur!
Hai, trezirea, băieţi! Avem o călătorie lungă azi.
Am zis, trezirea!
Asta impune o schimbare de tactică.
Haide, e timpul pentru duş.
Asta numesc eu o trezire nepoliticoasă.
Tu eşti norocos. Mă trezeşte aşa de 300 de ani.
Astea sunt mai bine ca celelalte.
Ia, încearcă.
Bun, dar ce anume e?
Ouă de libelulă.
Hei, veniţi să priviţi asta!
E îngrozitor!
Presupun că privit din perspectiva asta este mai puţin atrăgător.
Aveţi idee pentru ce e asta?
Este un sistem de irigaţie, care transportă apa.
Cum? Mai multă apă?
Îmi cer scuze...
Adică tu ai construit monstruozitatea asta?
N-am vrut decât să stropesc ridichile.
Adică mâncaţi chestiile astea dezgustătoare?
Să sperăm că invenţia ta nu va cădea în mâinile Maleficului M.
Altfel bănuiesc ce va face cu ea.
Îmi fură paiele!
Atâta timp cât scapă de ele, e în regulă.
Încearcă să gândeşti înainte să deschizi gura.
Maleficul M ştie că noi nu suportăm apa
şi prietenul tău Arthur le-a oferit mijlocul să transporte apa.
- Încotro crezi că o va îndrepta? - Spre sat...
Arthur, unde crezi că mergi?
Să îndrept paguba creată.
Oamenii sunt chiar nebuni.
Poate că da, dar are dreptate.
Vor duce paiele la Necropolis şi pe noi cu ele.
Eu nu decid nimic niciodată.
Draguţ din partea ta să vii cu mine.
Ma tem că dacă nu-s prin preajmă vei face ceva prostesc.
Grăbeşte-te!
Iată-ne iar...
Ştii măcar încotro duce apa asta?
Nu, dar oricum ne duce în subteran.
Mereu ai aşa idei bune.
Nu te teme, mă ocup eu de asta!
- Dă-mi şiretul tău iar! - În niciun caz!
Ţineţi-vă bine.
Nu-mi plac mijloacele astea de transport.
Salut.
De ce vă jucaţi aici?
Dacă am putea să îţi explicăm...
Ai o problemă?
Nu vrem partea aia, vrem doar corpul tubului.
Hai, grăbeşte-te, stăpânul aşteaptă!
- Da, da, desigur! - No problemo.
Orice faceţi, nu vă mişcaţi până nu vă iau, da?
No problemo.
Unde-s refugiaţii ăştia pe care i-ai ascuns?
I-am ascuns într-un loc discret.
- Fain nu? - Da, i-ai ascuns discret, cum ai zis.
- Un pahar la toţi? - Da, te rugam.
Sigur, mersi.
Umple-le. Asta e din partea mea.
Trăiască cele 7 regate!
- Exact ce aveam nevoie. - Da, m-a uns la suflet!
E cea mai bună din oraş.
Scuze... Pentru cele 7 regate!
Mai ai?
Cât sunteţi aici, nu aveţi de ce să vă temeţi.
Eu sunt şeful. Mă cheamă Max.
Şi tu, iubito, cine eşti?
Selenia, fiica împăratului Zevrat, guvernatorul primului regat.
Încântat să te întâlnesc, iubito.
Jack, umple paharele.
- Hei, tu! - Da, şefu?
- Pune petrecerea în mişcare! - S-a făcut!
Pot avea onoarea acestui dans, prinţesăa?
Selenia, ar trebui să plecăm. Mai avem destul de mers.
Desigur.
E prea în vârstă pentru mine oricum. Are o mie de ani, iar eu doar 10.
Ce face un băiat ca tine în faţa unui pahar gol?
Dacă e gol, nu-l poţi umple?
Ai simţul umorului şi îmi zici că ne vom înţelege de minune.
Hei, încetişor! Dacă vrei să-ţi gaseşti un şot în 2 zile
nu e timp de pierdut şi te pot ajuta dacă vrei.
Drăguţ din partea ta, mersi.
Îmi place să ajut. Lucrurile sunt cam încordate acum.
N-am decât 7 soţii.
Cred că asta te solicită destul.
Nu e aşa greu. Pot lucra zi şi noapte
şi nu obosesc niciodată.
Minunat.
Deci, unde semnez?
Oriunde vrei, puştiule. Nu contează.
Scuze, dar tocmai a semnat.
Selenia... chiar vei împlini 1000 ani?
Da, noi numărăm anii după înfloritul florii de Seleniu.
Şi eu câţi ani aş avea aşa?
Cam tot ca mine.
Este uimitor. Şi înainte erai o fată ca mine?
Nu, nu, adică un baiat, desigur.
Ai fost ca o fetiţa ca celelalte fetiţe din cartierul meu?
Nu, aşa m-am născut şi nu am ieşit din cele 7 regate.
Mi-ar placea să te duc în lumea mea.
- Ăla e Maltazar? - Nu, e doar Darkos, fiul lui.
Hei, Darkos... este o onoare!
Ai venit într-un timp bun. E o atmosferă plăcută aici.
Organizezi petreceri fără să inviţi prietenii tăi.
Nu, nu era plănuit, decât ceva improvizat.
Avertizează-mă daca vine în direcţia asta.
Salut Darkos, ce mai faci?
Selenia, ce faci tu într-un loc ca ăsta?
Am venit să dansez.
Minunat. Să dansăm!
Darkos, dragul meu, prefer să mor decât să dansez cu tine.
Cum doreşti!
Ţine petrecerea în foc!
Arthur, ai grijă!
Hei, se luptă ca lumea. Hai să vedem dacă au ritmul în ei.
Cred că o să aduc întăriri!
Îmi place de puştiul ăsta.
Eu împotriva voastră? Atunci o să improvizez!
Ce drăguţ din partea ta.
Vai, dar nu a fost nimic deosebit.
Asta-i fata mea!
- Ce faci aici? - Mi-am pierdut cuţitul.
Va trebui să gasesc altceva.
- Ai găsit ceva? - Nu...
Cuţitul meu.
Asta numesc eu petrecere.
Pune pauză...
- Atac! - Atacaţi-mi posteriorul!
Gata, i-am prins!
- M-a muşcat! - Scuze, şefu.
Aprinde lumina!
- Ce se întâmplă? Îndeplineam ordinele. Închidem la 10.
Aveţi nevoie de autorizaţie!
Haideţi, urmaţi-mă.
Uite, dacă mergeţi pe aici, călătoriţi în siguranţă.
Asta e de la Max. Vă va duce exact spre locaţia lui M.
Ce mă bucur că nu mă duc singur.
Daţi-vă la o parte!
Îi vreau!
Ce a fost cu strigătul ăsta? Darkos e temperamental.
- Crezi că vom fi trădaţi? - Max ştie să îmbârlige cuvintele.
Putem conta pe el. Hai să mergem.
Cum de putem să avem încredere într-unul ca el!
Nu începe! Mergi şi taci!
Ce-a fost cu sunetul ăla mârâind? Eu nu aud nimic!
Surpriză!
Da, este o surpriză!
Unde este Arthur?
În grădină.
Cum?
Aici e.
Mulţumim, fără tine am fi complet pierduţi.
- Dă-mi cuţitul tău. - Bine, dar nu-l rupe.
Haideţi băieţi, să mergem.
După tine, Selenia.
Prinţesele primele.
Bărbaţii sunt gentlemeni când e convenabil, nu?
Prinţii pe locul 2.
Acum e rândul meu.
Cum adică a disparut?
În fiecare noapte i-am povestit despre aventurile bunicului lui din Africa.
Şi astă noapte i-am spus despre tribul Minimoy.
Şi a devenit convins că traiesc în gradina noastră.
Sunt doar poveşti pentru copii, bunico.
Şi de când am facut greşeala să-i spun despre problemele noastre financiare,
i-a intrat în cap să gasească comoara pe care a ascuns-o bunicul.
Ce comoară?
Ce rost are să găseşti comoara daca nu e şi Arthur aici să se bucure de ea?
Sunt sigur că se va întoarce! A plecat doar un pic.
Luminează groapa, nu faţa.
- Selenia, sunt acolo! - Normal, de cine crezi că ne ascundem?
-Ce fac? - Cred că duc mâncare stăpânului.
Hai să-i urmărim.
- Crezi ca e acolo? - Da.
- Ce-o să faci, Selenia? - O să-l deranjez de la masă.
N-o să-i placă asta.
Aici ni se separă drumurile. Trebuie să ma ocup de asta singură.
Cum adică? Credeam că suntem o echipă.
Echipa se va destrăma. Tu mergi să-ţi cauţi comoara
şi eu o să-l aranjez pe M.
Dacă reuşesc, ne întâlnim tot aici.
Şi dacă eşuezi? Dacă eşuez... îmi las toate puterile ţie.
Cum adică?
Să fii un rege bun.
Dar trebuie să...
Felicitări, Arthur, a fost o nuntă minunată!
Una din cele mai minunate la câte am fost.
Impresionantă, clară, concisă, rapidă...
Da, poate prea rapidă.
Nu, nu, ai primit ce e mai important, inima ei şi mâna ei.
- Ce mai vrei? - Păi, nu ştiu...
O petrecere sau ceva?
Dacă îmi acordaţi plăcerea, aş vrea să organizez petrecerea.
Am petrecut zile întregi lustruind la perfecţie sabia aia.
I-aş recunoaşte sunetul ăla oriunde.
Şi cine altcineva să scoată sabia din piatră decât tine, Selenia?
Sunt încântat să te văd, prinţesă.
Deasemenea. Aşa o să te pot ucide cu mâinile mele.
De ce aşa multă ură?
Pentru că ţi-ai trădat propriul popor,
ai măcelarit populaţii întregi şi i-ai făcut sclavi pe restul.
Nu eşti decât un monstru!
Nu vorbi de monştri.
Nici despre lucruri cu care eşti ignorantă.
Pe vremea când eram cunoscut drept Maltazar cel Bun,
cel care veghează şi apară
eu am fost cel ales pentru cruciade, cu misiunea să aduc apă
şi de asemenea orice bogăţie găsesc.
Maltazar Cuceritorul.
Cum m-au aplaudat când am plecat,
dar eu am fost prin ţinuturi ostile, bestiile feroce,
triburile sângeroase care bântuiau pe platouri contaminate,
chiar şi pe oameni i-am înfruntat.
Dar am supravieţuit acestora şi când am îndeplinit misiunea
m-am întors în satul meu.
Eram Maltazar Eroul.
Dar nu după mult timp, molimele contactate în timpul călătoriilor mele
au început să-mi desfigureze corpul.
Frica de contaminare i-a facut pe toţi să nu-mi mai vorbească.
Traversau strada când mă apropiam şi la scurt timp
am devenit Maltazar Maleficul M.
Versiunea din cartea de istorie e un pic altfel.
Se spune că atunci când te-ai întors din călătoria ta
ai sărbătorit luni întregi, fără oprire
până când ai început să te întovărăşeşti cu tot felul de insecte rele.
Chiar şi cu cele otrăvitoare, chiar şi cu o anume insectă dăunătoare.
I-ai dat puterile ei, ea ţi-a dat ţie puterile.
Ajunge, îţi zic!
Eram beat.
Dacă nu te poţi abţine de la băutură, nu ar trebui să petreci.
Adevărat, mi-a furat un sărut, unul singur care mi-a distrus întreaga viaţă.
Data viitoare fii mai selectiv cu partenerii.
De data asta partenera mea va fi cea mai frumoasă.
Cea care e ca o floare delicată şi despre care vorbesc.
Ai grijă, florile delicate pot avea ţepi.
Şi doar floarea asta are puterea să mă elibereze
de vrajă şi să mă facă să arăt ca mine însumi iar.
Doar primul sărut al unei prinţese are puterea.
Da, ştiu, şi dacă informaţia mea e corectă, eşti încă necăsătorită.
Informaţia ta este expirată.
- Stapâne! - Cine îndrăzneşte să mă deranjeze?
Am o noua cască.
Ei bine, Selenia, eşti mai isteaţă decât te credeam.
Mersi.
Puteai să-mi salvezi viaţa dar ai ales să n-o faci.
Nu conta pe mine să îţi cruţ viaţa.
Nu te îngrijora, nu vei muri chiar acum.
Vreau să suferi un pic mai întâi
privind distrugerea poporului tău.
Eşti un monstru, Maltazar.
Ştiu, mi-a mai zis soţia.
Luaţi-o!
Daţi-mi drumul!
Au trecut 5 minute şi deja mă simt ca un văduv şi ca un deţinut.
Trebuie să evadăm, trebuie să găsim o soluţie.
Mă gândesc... Puterile!
Cum rămâne cu puterile pe care mi le-a dat când m-a sărutat?
- Nu ştiu. - Cum nu ştii?
Nu ajută să vă certaţi.
Mai bine v-aţi păstra energia dacă vreţi să mâncaţi.
Cum adică?
Trebuie să îi înveţi ceva nou aici, altfel poţi muri de foame.
Cunoaşterea este singura sursă reală de bogăţie.
Ce fel de lucruri?
Orice. De la legile fizicii până la cum să găteşti mazărea din grădină.
- I-am învăţat să scrie. - Şi să picteze.
Şi să conducă lumina cu oglinzile şi să transporte lemn de acolo-colo.
Da, este adevărat, dar de unde ştii tu toate astea?
Pentru că cel care a inventat lucrurile astea este bunicul meu.
- Arthur? - Bunicule!
Nepotule! Sunt aşa fericit să te revăd.
Lasă-mă să mă uit la tine.
- Ce ai crescut! - Eu mă simt micşorat.
Da, dar cum ai reuşit să ajungi aici jos?
Ţi-am găsit ghicitoarea.
Da, desigur. Eşti un adevărat erou.
Salut, Archibald, îţi aminteşti de mine?
- Betameche? - Da.
Ce mă bucur să te văd. Ce mai face tatăl tău?
Şi sora ta, minunata prinţesă Selenia?
Am eşuat, Arthur. Îmi pare rău. Totul este pierdut.
Nu, atâta timp cât eşti în viaţă şi ne iubim nimic nu va fi pierdut.
Eşti aşa plin de speranţăa.
Nu putem renunţa la speranţă. Priveşte-mă.
Ieri eram un copil singuratic dar azi
sunt căsătorit cu o prinţesă.
Cu o prinţesă fericită.
Pentru că şi-a găsit într-un final prinţul ei fermecător.
Nu vreau să fiu nepoliticos, dar nu crezi că ar trebui să respecţi tradiţiile?
Da, are dreptate. La ce mă gândeam?
Archibald, ce mai faci?
- Chiar foarte bine. - Ce mă bucur să te revăd.
- Deasemenea. - Selenia, ce e cu tradiţia?
După primul sărut trebuie să aştepţi încă 1000 de ani
pentru că dorinţa trebuie pusă la încercare.
Are dreptate.
Şi ca prinţesă este datoria mea de a urma învăţăturile marii cărţi.
Şi tu ar trebui să faci la fel, în loc să îmi furi săruturi.
Dar nu eu l-am furat. Nu ai fost tu aceea...
Haideţi, este timpul pentru spectacol.
Când mă gândesc că eu i-am învăţat astea
şi acum or să le folosească împotriva noastră.
Când mă gândesc că eu le-am dat paiele.
Uitaţi-l pe Mino, este viu!
Comoara...
Archibald, ce plăcere să te revăd.
Plăcerea e doar de partea ta.
Nu eşti mândru de utilitatea pe care am dat-o cunoştinţelor tale?
O construcţie frumoasă. Ruşine că e menită să-i inunde pe Minimoy.
Nu doar asta. Îi vom îneca, pulveriza şi distruge
pentru totdeauna.
Vor muri în agonie cu numele meu pe buze.
Citiţi-mi buzele: MALTAZAR.
Chiar eşti un monstru.
Probabil aşa sunt cunoscut. Sunteţi liberi.
Tot ce trebuie sa faceţi e să urmaţi tunelul
şi ajungeţi acasă imediat.
Cum intrăm în tunel, îl vei inunda.
Selenia, ce gândire bolnavă ai.
Grabiţi-va înainte să mă răzgândesc.
- Majestate? - Ce mai e acum?
Pot să vă cer să-mi îndepliniţi o ultimă dorinţă?
- Îmi place puştiul ăsta. - Ce vrei?
Aş vrea să las brăţara aceasta prietenului meu, Mino.
În regulă.
Tatăl tău m-a trimis. Te voi scoate de aici.
Dar va trebui să ne arăţi poziţia la amiază.
- Dar cum? - Folosind oglinzile, Mino. Oglinzile.
- Da, da... - Ajunge!
Răbdarea este singurul lucru pe care nu-l am.
O să vă dau un avans de 3 minute.
- Sper să ardă în iad. - E deja acolo, Selenia.
Grăbiţi-vă!
- Darkos? - Da, tată.
Pregatiţi-vă să deschideţi supapele.
Haideţi!
Nu-i nimic de ronţăit? Îmi place să ronţăi la un spectacol bun.
Nu mai pot continua. Ce rost mai are să fug?
- Bunicule, grăbeşte-te. - Mergeţi voi.
Eu rămân aici să-mi aştept moartea. Cu demnitate.
Hai bunicule, poţi s-o faci!
Arthur, la ce bun?
Majestate, câţiva greieri delicioşi.
Delicios. Mai aduceţi-mi!
Trebuie să gasesc o soluţie! Mereu e una.
Singura soluţie e să vă rugaţi, copiii mei. Pentru un miracol.
Un miracol!
- Unde? - Aici, bunicule, stăm sub el.
- Priviţi! - Ajutaţi-mă!
Haideţi, împingeţi!
- Ce e chestia asta? - E o maşină!
E un Ferrari 250GTM de 12 cilindrii.
- E un cadou de ziua mea. - Ştii să conduci asta?
Bineînţeles că da. Domnişoara doreşte să pofteasca?
În fine.
Ca să porneasca trebuie întoarsă de tot.
- Vine apa! - Arthur, te rog!
E prima oară când duc o fată la plimbare cu maşina.
- Să sperăm că e şi ultima data. - Dă-i bătaie!
Arthur!
Sper să nu fie vreo fundătura, că am păţit-o.
Mergi la stânga!
La dreapta!
- Acum încotro? Stânga sau dreapta? - În jos!
Nu mă simt prea bine!
Iubitule, auzi zgomotele astea ciudate? De parcă ar curge apa pe dedesubt.
Acum auzi voci şi acum vei vedea mici îngeri
sau creaturi cu suliţe care te urmăresc.
Întoarce-te. Sunt nişte... Bărbaţi mari cu lanţuri la gât
şi pene..
Ce nai...
- Ne zici cât e ceasul? - Ceasul? Sigur.
Apa ar trebui să lovească satul imediat.
- Cât e ceasul? - Aproape amiază.
Mai sunt încă 5 minute şi încă nicio veste.
Sunt sigur că vor reuşi.
Să te audă zeii.
- Uite poarta! - Am reuşit!
Arthur, doar n-o să ne laşi baltă acum!
- Scuze, cred că va trebui să ieşim! - Fugiţi!
Ce e sunetul ăla asurzitor?
Nu ştiu majestate, dar nu presimt ceva bun.
- Tată, sunt eu, Selenia! - S-au întors!
- Lăsaţi-ne să intrăm! - Da, da!
Deschide poarta, acum!
Închide poarta imediat!
Închide, deschide, hotărăşte-te!
Ai reuşit!
Acum eşti stăpânul incontestabil al celor 7 regate!
Nu-mi pasă de titluri şi onoruri.
Dar recunosc că e bine să fii conducătorul suprem.
Poarta pare să ţină.
- Dar nu pentru mult timp. - Copiii mei.
Tată...
Ne era dor de tine, tată.
Copiii mei, sunteţi cel mai de preţ lucru al regelui.
Ce s-a întâmplat?
Telefonul e tăiat, nu funcţionează!
Ce s-a întâmplat?
- Acolo... - Ce-i acolo?
5... negri.
Despre ce vorbeşti?
Nu te duce, nu, bunico.
E amiază!
A mai rămas un minut.
Grăbeşte-te, ţi-a mai rămas un minut.
Putem reţine apa pentru încă o oră dar ştiu că pot conta pe tine.
Acum eşti unul de-al nostru şi sper că ştii că eşti mereu binevenit aici.
Vieţile noastre sunt în mâinile tale, prietene.
Contăm pe tine şi pe nepotul tău.
Arthur are un plan şi sunt sigur că va funcţiona.
O să fie cam plictisitor fără tine. Să te întorci în curând!
La a zecea lună, promit.
Mai sunt 10 luni. Cred că e timp destul să punem la încercare dorinţa noastră
- şi să respectăm protocoalele. - La naiba cu ele!
Mulţumesc!
Eşti în regulă?
- Mamă! - Dragule...
Arthur, unde ai fost?
Am fost cu tribul Minimoy.
Bunicule!
Fraţii mei!
Bunicule, nu mai avem timp de pierdut, trebuie să mergem!
Este ora 12 fix şi nu e nimeni la orizont.
Mă tem că deşi e o duminică frumoasă,
- nu pare să fie vreun miracol. - Deci...
Ai dreptate, este o zi frumoasă de duminică.
Cred că avem nişte documente de semnat, nu?
Hai în sufragerie, unde e mai comod.
Eu o să trag de timp. Tu găseşte comoara!
Mino, unde eşti?
Nu va fi uşor!
Lumina!
"Stop."
V-am promis bogăţii şi putere
şi Maltazar se ţine mereu de cuvânt.
Nimic nu ne poate opri acum.
Cele 7 regate sunt ale mele!
Adică, desigur, ale noastre.
"Bravo."
Îmi spui cât e ceasul? Nu văd bine.
- Amiază! - Mulţumesc.
Luptătorii mei credincioşi şi neînfricaţi,
să înceapa festivitatea!
"Lumina."
Dacă găsesc efectul opus luminării în jos
ar trebui să reflecte în sus.
Nino, eşti cel mai bun!
Ce face?
Darkos, idiotul ăla o să ne trădeze locaţia!
Opreşte raza imediat!
Scuze, am probleme cu vederea, dar şi cu auzul.
Prostule, o să regreţi că l-ai sfidat pe Maltazar.
"Bravo."
N-a fost aşa greu.
Aduceţi-l aici.
- Aveţi grijă! - Devin rău!
Desigur, hai arată-ne!
Ce e chestia asta?
Ştiu eu, ştiu eu, înălţimea voastră... este...
La naiba!
Tată, ce săa fac?
- Cum rămâne cu mine? - Te numesc comandantul forţelor imperiale.
Frumos din partea ta, dar n-ai cumva un loc pe ţânţarul tău?
Un comandant nu dezertează niciodată!
Tată!
Da...
Mai multă cafea?
Nu, nu mai vreau cafea, mulţumesc! Ce aş vrea
e ca tu să semnezi actele.
Desigur! Stiloul meu...
Ce frumos e.
Am irosit destulă vreme. Semnează!
Desigur!
Şi acum... Banii...
Aş vrea să văd cum o să faci una din şmecheriile tale acum.
Iată.
Bravo, băiatul meu.
Deci... conteaza că suntem prieteni buni, nu?
Iată, plătit în întregime.
Domnule, acum trebuie să vă zic "la revedere".
La revedere!
Nimeni nu mişcă, am zis!
Deci de-aia ai pus ochii pe pământul ăsta.
Bineînţeles, din lăcomie.
Când mi-ai zis de comoară, n-am mai dormit noaptea liniştit.
Dar acum, e a mea. Mersi puştiule!
Îmi iau la revedere acum.
N-o să mă mai vedeţi vreodată.
Pentru că plec departe de tot.
Vii cu mine!
Ia-ţi mâinile jos de pe mine! Îl cunosc pe guvernator!
O iau eu.
Data viitoare, vă rog, puneţi obiectele valoroase într-un loc mai sigur.
Promit! Le iau eu, sunt mai sigure cu mine.
Nu-ţi face probleme, Mino, o să te duc acasă.
Au reuşit!
Ce bine!
Ce mi-ar fi plăcut să vadă şi Nino asta.
Înţeleg, dar ai noştri sunt în siguranţă
şi au pentru ce să fie recunoscători.
Desigur, desigur.
Staţi! Cred că ştiu ce e.
Hei, e Mino!
- Fiul meu! - Tată!
Băiatul meu!
Totul e bine când se sfârşeşte cu bine.
Nu chiar...
Pot?
Propun un toast!
Ce e?
Mâncarea mea preferată! Gât de girafă africană!
Dragă!
Trezeşte-te, dragă!
De fiecare dată când devine mai agitată a şi cazut.
Unde e Arthur?
S-a dus să se spele. Se întoarce imediat.
Înca 10 rotaţii de lună, Selenia.
O să te aştept.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Support us and become VIP member to remove all ads from OpenSubtitles.org